SISTE TANGO I PARIS
Helvetes Gud!
LEILIGHET TIL LEIE 4 ROM, HEIS
- En telefonsjetong, takk. - Ingen sjetonger. I enden, til venstre.
Maman? Ja, det er Jeanne.
Jeg har funnet en leilighet til leie i Passy. Jeg skal se på den.
Så må jeg på stasjonen for å møte Tom. Jeg lovte ham det.
Ok, ser deg senere. Hadet!
Jeg har kommet for å se leiligheten. Jeg så skiltet.
- Skiltet? - Ja.
Det er alltid det samme! Ingen forteller meg noen ting.
- Jeg vil gjerne se det. - Vil du leie det?
- Jeg vet ikke ennå! - De leier, de drar,
og jeg er den siste som får vite det.
Synes du det er riktig?
Hvis du vil gå opp alene,
så kom igjen. Jeg er redd for edderkopper.
Nøkkelen er borte.
Rare ting skjer.
De drikker seks flasker om dagen.
Vent! Ikke gå! Det må finnes et duplikat.
Her er det.
Du må være veldig ung.
La meg gå!
Hun er gal!
Hvem er du?
Du skremte meg. Hvordan kom du deg inn?
- Gjennom døren. - Å, ja. Den sto åpen.
Jeg hørte ikke at du kom.
- Jeg var her allerede. - Hva?
Å, var det deg som tok den?
Jeg måtte bestikke vakten.
Disse gamle husene er fascinerende.
En stol foran peisen ville se bra ut.
Stolen burde stå...
foran vinduet.
Er du amerikansk?
Du har amerikansk aksent.
- Tar du det? - Skal du?
Jeg vet ikke.
Hva gjør du?
Skal jeg svare eller ikke?
Hallo? Hallo?
Hallo!
Det er ingen her.
Det er ingen!
Jeg vet ikke.
Så du kommer til å ta det? Har du bestemt deg?
Jeg hadde alt bestemt meg.
Men jeg er ikke sikker nå.
Liker du det?
Jeg vet ikke. Jeg må tenke på det.
Tenk raskt.
Jeg trodde du hadde dratt.
Herregud.
Å, Herregud... å...
Å, Herregud.
- Pass deg! - Har de tatt oss for å være noen andre?
Vi er i en film. Vi er i en film.
Hvis jeg kysser deg,
så er det kanskje kino.
Hvis jeg stryker håret ditt,
så er det kanskje kino.
Hva skjer? Kjenner du dem?
Det er en lang historie. Kort og godt, Portrett av en jente.
Det har blitt akseptert for TV! Og jenta er deg. Det er deg!
Du er gal! Du kunne ha spurt meg først.
Ja, men jeg ville...
Jeg ville begynne med Jeanne på stasjonen mens hun møtte forloveden sin.
Ja, jeg kjenner dem. De er i besetningen min.
Så, du kysset meg,
og du visste at det ble filmet.
Du er en drittsekk! Forræder!
Nei, du kommer til å skjønne. Det blir en kjærlighetshistorie.
Fortell meg, kjære Jeanne. Hva gjorde du mens jeg var borte?
Jeg tenkte på deg natt og dag, og jeg gråt.
Elskede, jeg kan ikke leve uten deg!
Fantastisk! Kutt! Det var perfekt!
Jeg kunne ha avsluttet nå,
men politiet vil ikke la meg røre noe.
De trodde ikke at det var selvmord. Det var så mye blod overalt.
De hadde det moro mens jeg måtte rekonstruere det.
''Hun gikk dit.''
''Hun kom gjennom der.''
''Hun løftet på gardinet.''
Jeg kopierte alle handlingene hennes.
Gjestene var våkne hele natten!
Hotellet var fullt av purker!
De liker å leke med blod.
Alle var spioner!
Spurte om hun var trist, om hun var lykkelig,
om dere kranglet,
hvor lenge dere var gift, hvorfor dere ikke hadde barn.
Griser!
De ble kjent med en gang!
De sa: ''Sjefen deres er litt ustabil.''
''Vet dere at han var bokser?''
Hva så?
''Det funket ikke,
så han ble
skuespiller.''
''Bongo-spiller,
revolusjonær i Sør-Amerika,
journalist i Japan.''
''En dag, så lander han i Tahiti,
henger litt rundt,
lærer fransk.''
''Så kommer han til Paris. Der...
møter han en kvinne med penger, gifter seg med henne...''
''Hva har sjefen din gjort siden det?''
''Ikke noe.''
Jeg sier: ''Kan jeg vaske nå?''
''Nei! Ikke rør noe!''
''Tror du virkelig at hun tok livet av seg selv?''
Han dyttet meg inn i et hjørne og prøvde å beføle meg...
Slå av kranen nå.
De obduserer henne nå.
Kan du slå av kranen?
De sa jeg skulle gi deg barberhøvelen tilbake.
Den er ikke min.
De sa de ikke trenger den lenger. Etterforskningen er over.
Ja, hun hadde kutt der,
og på halsen også...
Unnskyld meg, hvor skal jeg sette denne?
- Du kunne ha ringt på. - Døren var åpen. Jeg skal sette den der.
Foran peisen.
- Forsiktig, madame. - Der.
- Hva med bordet? - Hva vet jeg? Han kan bestemme.
- Denne er king-size! - Den passer ikke.
Mannen din har ingen idé. Alt dette på en time... Det er ikke lenge.
For et rot!
- Takk. - Takk.
Stolen går foran vinduet.
Slik.
Men jeg kom for å levere nøkkelen.
- Levere den til deg. - Jeg bryr meg ikke om nøkkelen.
Ta av deg jakka.
Ta av deg jakka og hjelp meg.
Hent de stolene og bring dem hit.
Sett dem på den andre siden.
Ta den også.
Det var alt.
Du kastet ikke bort noe tid.
Hør, 'monsieur'!
Jeg må dra.
Hør her, sir! Jeg må dra.
Senga er for stor for rommet.
Jeg vet ikke hva jeg skal kalle deg.
Jeg har ikke noe navn.
- Vil du vite mitt? - Nei, nei! Det vil jeg ikke.
Jeg vil ikke vite navnet ditt.
Verken du eller jeg har noe navn. Ikke noen navn.
Du er gal!
Kanskje jeg er det, men jeg vil ikke vite noe om deg.
Jeg vil ikke vite hvor du bor eller hvor du kommer fra.
Jeg vil ikke vite noe.
- Du skremmer meg. - Ikke noe.
Du og jeg skal møtes her
uten å vite noe av det som foregår på utsiden her.
Ok?
Men hvorfor?
Fordi...
Fordi vi ikke trenger navn her.
Skjønner du?
Vi kommer til å glemme
alt vi visste. Hvert...
Hvert eneste menneske, alt vi gjør... hvor vi bor.
Vi kommer til å glemme det, alt, alt.
Men jeg kan ikke.
Kan du?
Jeg vet ikke.
Er du redd?
Nei.
Kom.
- Jeg tenkte du ville være her. - Jeg ventet deg senere.
Jeg tok det første toget.
Å, Paul! Så forferdelig! Så forferdelig, Paul!
Papa ligger til sengs med astma.
Doktoren ville ikke la ham komme.
Det er bedre slik.
Jeg er sterkere.
Hva ser du etter?
Noe som kunne forklare...
- Et brev, et tegn. - Ikke noe.
Jeg fortalte deg, det er ikke noe, ikke noen ting.
Min lille Rosa ville ikke ha...
Ikke noe til sin mor. Ikke et ord.
Det er håpløst å fortsette å lete.
Ikke til deg engang, hennes mann!
Du trenger å hvile.
Jeg tror rom 12 er ledig.
Med et barberblad?
Når skjedde det?
Jeg vet ikke. På kvelden.
Og så?
Så... Jeg har alt fortalt deg det over telefonen...
Da jeg fant henne,
ringte jeg ambulansen.
Etter at du ringte,
så var Papa og jeg oppe hele natten,
og snakket om Rosa og deg.
Papa hvisket,
som om det hadde skjedd i huset vårt.
Paul!
- Hvor skjedde det? - I et av rommene.
Led hun?
Spør legene. De utfører obduksjonen.
Obduksjonen.
Jeg hadde allerede noen kunngjøringskort.
Jeg har sett mye død.
Jeg tenker på alt.
Jeg skal forberede et vakkert rom med blomster til henne.
Kortene,
klær, slektninger, blomster.
Du har alt det i kofferten.
Du glemte ikke noe.
Men jeg vil ikke ha noen prester her.
- Men... - Ingen prester.
- Men, Paul... - Forstått?
Vi må. Begravelser må være religiøse.
Rosa var ikke troende.
Ikke noen tror på Gud her!
Paul, ikke skrik. Ikke snakk slik.
Presten vil ikke ha noen selvmord.
Kirken vil ikke ha noen selvmord, vil den?
De vil gi henne syndsforlatelse.
Syndsforlatelse og en fin messe. Det er alt jeg ber om, Paul.
Rosa... Rosa er min lille jente, forstår du?
Rosa... Hvorfor tok hun livet sitt?
Hvorfor? Hvorfor tok hun selvmord?
Hvorfor?
Vet du ikke?
Du vet ikke.
Nå...
La oss... La oss bare se på hverandre.
Det er vakkert uten å vite noe.
Kanskje...
Kanskje vi kan komme uten berøring.
Komme uten berøring?
Ok.
Konsentrerer du deg?
- Har du kommet ennå? - Nei.
- Det er vanskelig! - Jeg har heller ikke kommet ennå.
Du prøver ikke hardt nok.
Jeg må dikte opp et navn til deg.
Et navn? Å, Herregud!
Å, Herregud, jeg har blitt kalt tusenvis av navn hele livet.
Jeg vil ikke ha et navn. Jeg vil heller ha et grynt eller et stønn enn et navn.
Vil du høre mitt navn?
- Det er så maskulint. - Ja.
Hør på mitt.
Jeg hørte ikke etternavnet.
Du skulle ikke ha gjort det mot meg.
Det er ikke en parykk, det er håret mitt.
Kler det meg ikke? Si meg, liker du det ikke?
Selvsagt liker jeg det.
Hør her, du vet...
Jeg vet ikke.
Du har forandret deg, og allikevel har du ikke det.
Jeg kan se scenen nå.
Kameraet er høyt oppe.
Det går sakte ned og følger deg.
Du kommer fremover, og det kommer nærmere deg.
Det er musikk også.
Det kommer nærmere og nærmere deg.
Jeg har dårlig tid. La oss starte.
Men...
Kan vi snakke litt først?
l kveld improviserer vi.
Du følger.
Han var barndomsvennen min.
Han pleide å se på i timevis. Jeg tror han forsto meg.
Hunder er verdt mer enn mennesker. Mye mer.
Møt Olympia, barnepiken min.
Mustapha kunne alltid skille de fattige fra de rike.
Hvis noen velkledde kom inn, lot han seg aldri affisere.
Men hvis noen shabby kom inn, så skulle du ha sett ham! For en hund!
Obersten dresserte ham til å kjenne igjen arabere på duften.
- Olympia, åpne døren. - Gi meg et kyss.
Gå og åpne den.
Olympia er en sammensetning av huslige dyder.
Trofast, beundrende og rasistisk.
Etter at Papa døde, så flyttet vi tilbake til familiehjemmet en periode.
Barndommen min var sammensatt av lukter.
Lukten av mugg, lukten av vegger og rom.
Barn pleide å komme inn og leke i jungelen min hele dagen.
Å bli gammel er en forbrytelse.
Det er meg.
Og det er Mademoiselle Sauvage, læreren.
Hun var veldig streng... og veldig religiøs.
Hun var for snill. Hun skjemte deg bort.
Det er Christine,
min beste venn.
Hun giftet seg med farmasøyten og har to barn.
Det er som en landsby her. Alle kjenner hverandre.
Jeg kunne ikke ha bodd i Paris.
Vi er trygge her.
- Det er rart å se på fortiden. - Kutt!
Hvorfor er det rart? Det er deg! Det er fantastisk, det er barndommen din.
Det er alt jeg har sett etter.
Hva driver du med? Beveg dere! Beveg dere!
Hvem er alle disse zombiene som alltid følger deg rundt? Stikk!
Kom igjen! Døren, døren...
Jeg åpner døren.
Jeg åpner alle dørene.
- Hva gjør du? - Forbereder scenen min.
Der er det! Slik ja! Jeg har funnet det.
Revers-giret!
Hva gjør du her?
Stikk!
Slik, ja. I revers. Ja!
Så du det? Som en bil, så settes du i revers.
Slik ja. Lukk øynene.
Sett i revers. Lukk øynene.
Slik, ja, kom igjen. Kom bakover.
Slik, ja. Gå tilbake til barndommen din.
- Papa? - Du er stadig stigende.
- Ta av og gå tilbake til barndommen. - I full uniform.
Ikke vær redd. Overkom hindringene.
Papa i Algerie.
Du er 15.
14,
13... 12,
11... 10... 9.
- Vi er der. - Min favorittrute da jeg var åtte.
Min gamle notatbok.
Fransklekser. Tema: landsbygda.
Handling: landsbygda er ku-land.
Alle kuer er kledd i lær.
Kuer har fire sider: foran, bak,
oppå og under.
- Er ikke det bra? - Forferdelig!
Her er mine kulturelle kilder. Le Grand Larousse.
Jeg har akkurat kopiert fra det.
Menstruasjon. Substantiv, feminint.
Fysiologisk funksjon: bestående av utsondring av menses.
Penis. Substantiv, maskulint.
Mannlig kopuleringsorgan, måler fem til 40 centimeter.
Det er Le Petit Robert.
Tom! Tom!
Tom! Se!
- Hvem er det? - Min første kjærlighet.
- Hvem? - Fetteren min Paul. Min første kjærlighet.
- Men øynene hans er lukket. - Hva?
- Men øynene hans er lukket! - Han spilte piano som en gud.
Det er slik jeg husker ham.
Sittende ved pianoet...
Fingrene hans ville gli lett over tangentene.
Han spilte i time etter time.
l enden av hagen var det to store trær.
Et platantre og et kastanjetre.
Etter messen på søndager, så pleide vi å sitte der,
hver under sitt tre.
Det var vidunderlig. Vi satt og stirret inn i hverandres øyne.
Er ikke trærne mine vakre? De var min jungel.
- Hva driver du med? - Driter.
Nei, vi bæsjer.
- Fy deg, som gjør det i min jungel! - Pass på! Løp!
Å, disse skitne, små araberne! Gå og drit i deres eget land!
Fortsett å filme. Fortsett å filme!
Ikke stopp, hva du enn gjør!
- Fikk du det med? - Alt.
Olympia var storartet. Det gir en god idé om raseforholdene i utkanten av Paris.
Det er en skikkelig jungel her.
Så, fortell meg om faren din.
- Jeg trodde vi var ferdige. - Fem minutter.
- Jeg skal møte noen angående arbeid. - Men obersten...
Obersten hadde grønne øyne og skinnende støvler.
Jeg tilba ham.
Han var så kjekk i uniform.
For noe pisseprat.
Hva? Ikke...
Alle uniformer er tull.
Alt utenfor dette stedet er tull.
Uansett, jeg vil ikke høre historiene dine, om fortiden din og alt det der.
Han døde i Algerie i 1958.
Eller -68 eller -28 eller -98.
1958. Og ikke spøk om slike ting.
Hør her, hvorfor kan du ikke slutte å snakke om ting som ikke betyr noe her?
Hva i helvete er forskjellen?
Ok.
Så hva må jeg si? Hva må jeg gjøre?
Hvorfor drar du ikke tilbake til Amerika?
Jeg vet ikke.
Dårlige minner, antar jeg.
Om hva?
Faren min var en...
en alkoholiker.
Tøff. Horebukk, slåsskjempe på bar. Super-maskulin.
Og han var tøff.
Moren min var veldig...
veldig poetisk.
Og også alkoholiker.
Og...
Ett av minnene mine fra jeg var barn,
var av henne da hun ble arrestert naken.
Vi bodde i en liten by.
Bondesamfunn. Vi bodde på en gård.
Og jeg kom hjem etter skolen...
og hun var borte.
I fengsel... eller noe.
Og...
Jeg pleide å ...
Jeg pleide å måtte melke en ku
hver morgen og hver kveld, og jeg likte det.
Jeg husker...
jeg hadde kledd meg
for å ta med en jente på en basketball-kamp.
Og jeg begynte å gå ut, og faren min sa: ''Du må melke kua.''
Jeg sa: ''Kan du melke den for meg?''
Og han sa: ''Nei, kom deg ut der.''
Så jeg gikk ut, og jeg hadde dårlig tid, og jeg hadde ikke tid til å skifte skoene.
Og jeg hadde kudritt på skoene mine.
Og på vei til basketball-kampen, så luktet det i bilen.
Jeg vet ikke.
Jeg kan ikke huske mange bra ting.
Ikke noen?
Jo. Noen.
Det var en bonde, en veldig hyggelig fyr.
Gammel fyr, veldig fattig, jobbet skikkelig hardt.
Jeg pleide å jobbe i en grøft, drenerte jorda for landbruk.
Og han gikk med overaller og han røkte leirpipe.
Halvparten av tiden var det ikke tobakk i den.
Og jeg hatet arbeidet.
Det var varmt og skittent og...
det slet ut ryggen min.
Og...
hele dagen så jeg på spyttet hans som kom ned pipa,
og hang på enden av den.
Og jeg pleide å vedde med meg selv om når det skulle falle av.
Og jeg tapte alltid.
Jeg så aldri at det falt av.
Jeg så på det og det forsvant, og så kom det noe nytt.
Og så hadde vi en vakker...
Min mor...
Min mor lærte meg å elske naturen.
Og...
Jeg antar det var det hun klarte.
Og... vi hadde...
Foran huset vårt hadde vi et stort jorde... eng.
Det var et blomsterjorde om sommeren,
og vi hadde en stor, svart hund som het Dutchy.
Hun pleide å jakte etter kaniner på jordet,
men hun kunne ikke se dem.
Så hun måtte løpe rundt i dette blomsterjordet, og se seg raskt rundt
for å se hvor kaninene var.
Og det var...
veldig vakkert.
Og hun fanget aldri kaninene.
Du har blitt lurt!
Å, virkelig?
Jeg vil ikke vite noe om fortiden din, baby!
Tror du jeg fortalte sannheten?
Kanskje.
Jeg er Rødhette, og du er ulven.
Så sterke armer du har!
Jo bedre til å presse en promp ut av deg!
Så lange negler du har!
Jo bedre å klø rompa di med.
Så mye pels du har!
Jo bedre å la lusene krype i.
Så lang tunge du har!
Jo bedre å...
å stikke i baken din, min kjære.
Hva er dette til?
Det er din glede og...
min gli-de.
Glide?
Skli! Renne!
Det er morsomt.
Det er som å leke voksen når du er liten.
Jeg føler meg som et barn igjen her.
Hadde du det gøy som barn?
Det er en vakker ting.
Det er vakkert å bli gjort til en sladrehistorie
og presset til å beundre autoritet
eller selge deg selv for noe slikkeri.
- Jeg var ikke slik. - Neivel?
Jeg skrev dikt.
Jeg tegnet slott... store slott med tårn.
Og mye tårn.
- Du tenkte aldri på sex? - Nei. Ikke sex.
- ''Nei. Ikke sex.'' - Tårn.
Du var sikkert forelsket i læreren din.
- Læreren min var en kvinne. - Da var hun lesbisk.
- Hvordan visste du det? - Det er klassisk.
Men allikevel.
Min første kjærlighet var min fetter Paul.
Nei!
Jeg kommer til å få en hemoroide hvis du fortsetter å fortelle meg navn.
Ingen navn. Det er greit at du forteller sannheten, men ikke gi meg navnene.
Unnskyld. Unnskyld.
Så kom igjen. Fortell sannheten.
Hva annet?
Jeg var 13. Han var mørk, veldig tynn.
Jeg kan se ham. Stor nese! En stor romanse.
Jeg ble forelsket i ham da jeg hørte ham spille piano.
Du mener når han først kom i buksa på deg.
Han var et vidunderbarn. Han spilte med begge hender.
Det tenker jeg nok at han gjorde.
Og ble tent av det.
Vi svettet nesten i hjel.
Å, ja. God unnskyldning. Hva annet?
På ettermiddagene, mens de voksne hvilte...
- Du grep etter pikken hans. - Du er gal!
- Vel, han tok på deg. - Jeg lot ham aldri!
Løgnhals, løgnhals skal du være...
Nei, det er jeg ikke.
Se meg inn i øynene og si: ''Han tok ikke på meg én eneste gang.''
Han tok på meg, men slik han gjorde det.
Slik han gjorde det.
Ok, hva gjorde han?
Bak huset var det to trær.
Et platantre og et kastanjetre.
Jeg satt under platantreet, og han satt under kastanjetreet.
Og én, to, tre... Begge to begynte å masturbere.
Den første som kom...
Vant!
Hvorfor hører du ikke på meg?
Når kom du for første gang? Hvor gammel var du?
Første gang?
Jeg var sent ute før skolen.
Jeg begynte å løpe, og det var nedoverbakke.
Plutselig så kjente jeg en sterk følelse der.
Så jeg løp og løp,
og jeg kom mens jeg løp.
Jo raskere jeg løp, jo bedre var det, og jo mer kom jeg.
Noen dager senere, så prøvde jeg å gjøre det igjen,
men lyktes ikke.
Hvorfor hører du ikke på meg?
Hvorfor føler jeg at jeg snakker til en stein når jeg snakker til deg?
Ensomheten din tynger meg.
Det er egoistisk. Det er ikke generøst.
Du er egoistisk!
Jeg kan også være alene, bare så du vet det!
Jeg kan ikke sove med denne musikken.
Jeg kom til dette hotellet for lenge siden, bare for én natt..
Og jeg ble i fem år.
Når Papa og jeg hadde hotellet,
kom mennesker hit for å sove.
Nå er det alle slags typer.
De skjuler seg, tar dop, spiller musikk.
Ta bort hånden din.
Du er ikke alene, Paul. Jeg er her.
Du er gal!
Jeg begynner å forstå.
Vil du at jeg skal få dem til å holde kjeft?
Ok, jeg skal få dem til å holde kjeft.
- Hva gjør du, Paul? - Jeg er redd!
Hva er i veien, mor? Er du oppskaket? Ikke vær det.
Det er ikke noe å være oppskaket for.
Det krever så lite å gjøre dem redde.
Jeg skal fortelle deg hva de er redde for.
De er redde for mørket. Tenk deg det!
Kom igjen, mor. Hils på vennene mine.
Sett på lyset!
Du burde møte noen av hotellets gjester.
Hei, folkens. Si hei til mamma.
Mamma, dette er Mr. Alkohol Junky her.
Og...
Mr. Saksofon, han er... Han er vår kontakt, mamma.
Han gir oss harde stoffer av og til.
Og her er den vakre Miss Sokketur 1933.
Hun scorer fremdeles noen poeng når hun tar ut tennene sine.
Lyset, Paul.
Si hei, mamma! Dette er mamma!
Å, er du redd for mørket, mamma?
Hun er redd for mørket. Stakkars liten.
Greit, kjære. Jeg skal ta meg av deg. Jeg skal gi deg litt lys.
Ikke bekymre deg.
- God kveld, madame. - God kveld.
God kveld, Marcel.
God natt, Paul.
Hvem er det?
Liker du ham?
Han var Rosas elsker.
Hva gjør jeg i denne leiligheten med deg?
Kjærlighet?
Vel...
La oss si vi bare...
puler hull i en rullende smultring.
Så du tror jeg er en ore?
Jeg tror du er en hva? En hva? En ore?
- En ore. - Du mener en hore.
Ja, en hore. Hore.
Nei, du er bare en gammeldags jente som prøver å klare deg.
Jeg foretrekker å være hore.
Hvorfor gikk du gjennom lommene mine?
For å finne ut hvem du er.
- ''For å finne ut hvem du er.'' - Ja.
Vel, hvis du ser nærme etter, så ser du meg gjemme meg bak glidelåsen min.
Vel, vi vet at han kjøper klærne sine i en stor butikk.
Det er ikke mye.
Men det er en begynnelse.
Det er ikke en begynnelse, det er en slutt.
Ok, la oss glemme det.
- Hvor gammel er du? - Jeg blir 93 denne helgen.
- Å, du ser ikke så gammel ut! - Takk for det.
- Har du vært på universitetet? - Å, ja.
Ja. Jeg gikk på...
Universitetet i Kongo.
- Studerte hval-puling. - Jøss!
Barberere går vanligvis ikke på universitetet.
Sier du at jeg ligner på en barberer?
Nei, men det er en barberhøvels barberer.
Det er en barberers barberhøvel.
Barberers barberhøvel, ja.
Eller en galnings.
Så du vil kutte meg opp?
Nei.
Det ville være som å skrive navnet mitt i ansiktet ditt.
Slik som de gjør med slaver?
Slaver er merket på baken, og jeg vil at du skal være fri.
Fri? Jeg er ikke fri!
Vil du vite hvorfor...
hvorfor du ikke vil vite noe om meg?
- Fordi du hater kvinner. - Stemmer det?
Hva har de gjort mot deg?
Vel... enten later de som de vet hvem jeg er,
eller så later de som de vet hvem de selv er,
og det er veldig kjedelig.
Jeg er ikke redd for å si hvem jeg er.
Jeg er 20 år gammel...
Nei! Herregud!
Ikke... Hvor er hjernen din?
Hold kjeft.
Skjønner du?
Jeg vet det er vanskelig, men du må bære over med det.
Disse vaskene er virkelig pene.
De er veldig sjeldne, du finner dem ikke lenger.
Jeg tror det er disse vaskene som lar en være sammen.
Tror du ikke det?
Hva er det? Hva er alt dette?
Galskap? Galskap?
Jeg tror jeg er lykkelig med deg.
lgjen!
Gjør det igjen!
Igjen!
Jeg kommer! Jeg er klar.
Skal vi dra sammen?
Drittsekk!
Han er en dritt! Ikke engang et hadet!
- Tom! - Jeanne!
Hva gjør du her? Jeg kommer! Jeg skal fly!
- Vent! Jeg må snakke med deg. - Hvorfor snakket du ikke i telefonen?
Hva skjer?
- Du må finne noen andre. - Til hva?
- Til filmen din. - Hvorfor?
Fordi du utnytter meg.
Fordi du får meg til å gjøre ting jeg aldri har gjort før.
Fordi du bruker opp tiden min.
Du får meg til å gjøre alt du vil.
Filmen er over!
Jeg er lei av å bli voldtatt!
Kom inn!
Du ville snakke med meg. Så kom igjen.
Du vet hvorfor jeg ikke har kommet for å gråte med deg?
Gjør det noe om jeg fortsetter å jobbe?
Det hjelper meg mye etter det som har skjedd.
Identisk.
Rosa ville ha dem identiske.
Badekåpene, he?
Du kan ikke fortelle meg noe jeg ikke allerede vet?
Samme farge, samme mønster.
Ja, ja, ja.
Du er omhyggelig.
Jeg har alltid lurt på hvorfor du samler på avisutklipp.
Er det arbeid? Eller en hobby?
Hobby? Jeg liker ikke det ordet.
La oss si det er noen ekstra gryn. Jeg gjør det for et byrå.
Å, så det er seriøst.
Det er en jobb som får deg til å lese?
Veldig lærerikt.
Vær ærlig.
Du visste ikke at vi hadde samme slåbroker.
Marcello.
Vi har mye til felles.
Marcello, jeg vet alt.
Nei, Rosa snakket ofte om deg til meg.
Jeg tror ikke at det er mange slike ekteskap.
Det er rart.
Jeg er tørst.
- Vil du ha noe bourbon? - Vent litt.
Her er bourbon.
Var det en presang fra Rosa også?
Jeg liker egentlig ikke bourbon,
men Rosa ville at jeg skulle ha denne flasken på rommet mitt.
Jeg stilte meg selv dette spørsmålet.
Om, med disse små tingene,
uviktige ting,
vi kunne gå tilbake og se på ting, og skjønne sammen.
Sammen?
Det var nesten ett år at Rosa og jeg...
ikke lidenskapelig, men regelmessig...
Jeg trodde jeg kjente henne så godt man kan kjenne...
- Elskerinnen sin. - For eksempel,
for en stund siden, så skjedde det noe jeg fremdeles ikke forstår.
Ser du, der borte på veggen?
Hun hadde klatret opp på sengen,
og hun prøvde å rive i veggene med hendene.
Jeg stoppet henne fordi hun knakk neglene sine.
Hun hadde en merkelig... vold i seg.
Jeg hadde aldri sett henne slik.
Rommet vårt er malt hvitt.
Rosa ville at det skulle være forskjellig fra de andre rommene på hotellet.
For å få det til å se ut som...
et mer normalt hjem.
Men...
det måtte endres her også.
Jeg tror hun begynte med veggen.
Et munnsår. Jeg vet ikke. Faen.
Er du heldig?
Du var... Du må ha vært veldig kjekk...
for 20 år siden.
Ikke sånn som deg.
Du har fremdeles alt håret ditt.
Håret mitt... Jeg må stusse det ofte.
Og vaske det. Jeg vasker det nesten hver dag.
Får du massasje?
Ja, det gjør jeg.
Du er i god form.
Hva gjør du med... magen din?
Det er mitt problem.
For det... har jeg en hemmelighet.
Fortell meg!
Forlater du oss? Jeg så kofferten din var pakket.
Amerika.
Hvorfor var hun utro mot deg?
Du tror ikke at Rosa
tok sitt eget liv?
Det er vanskelig for meg å...
tro det, også.
Det er min hemmelighet!
Tretti ganger hver morgen.
Egentlig, Marcello,
lurer jeg på hva hun så i deg.
Er du inne?
Er det noen her?
Hei, monster.
Er det noe galt?
- Det er noe smør på kjøkkenet. - Så du er her?
- Hvorfor svarte du ikke? - Gå og hent smøret.
Jeg må forte meg. Det er en taxi som venter på meg.
Gå og hent smøret.
Det gjør meg gal!
At du er så forbannet sikker på at jeg kommer tilbake hit.
Tror du virkelig
at en amerikaner som sitter på gulvet i en tom leilighet
og spiser ost og drikker vann er interessant?
Det er noe under her. Kan du høre det?
Det er hult.
Kan du høre det?
- Det er hult. - Det er et gjemmested.
- Ikke åpne det! - Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke. Ikke åpne det.
Hva med det? Kan jeg åpne det?
Vent litt.
Kanskje det er smykker i det.
Kanskje det er gull.
- Er du redd? - Nei.
Nei?
Du er alltid redd.
Nei, men... kanskje det er noen familiehemmeligheter der.
Familiehemmeligheter?
Jeg skal fortelle deg om familiehemmeligheter.
Hva gjør du?
Jeg skal fortelle deg om familien.
Den hellige institusjon
ment å avle dyd i villmenn.
Jeg vil at du skal gjenta etter meg.
Nei, og nei!
- Nei! - Gjenta det.
Si ''Hellig familie.''
Kom igjen, si det.
Kom igjen. Hellig familie.
Kirke av gode borgere
Kirke...
Ki...
- Gode borgere. - Gode borgere...
Si det. Si det!
Barna blir torturert inntil de forteller sin første løgn.
Barna...
blir torturert...
Hvor viljen knekkes...
av undertrykkelse.
Hvor viljen... knekkes... av undertrykkelse.
Hvor frihet...
Fri... Frihet!
Er ødelagt.
Friheten ødelegges av egoisme.
Familie...
Din...
Din... Din jæ...
Din...
jævla...
jævla... familie.
Din jævla...
familie!
Å, Herregud... Jesus!
Å, du...
Faen!
Hei, du!
Ja, du!
Jeg har en overraskelse til deg.
- Hva? - Jeg har en overraskelse til deg!
Det er bra.
Jeg liker overraskelser.
Hva er det?
Musikk. Men jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre det.
Liker du den?
- Vet du hvorfor jeg sendte alle bort? - Snakk høyere!
Fordi du var sint, eller vil du være alene med meg?
Og hvorfor vil jeg være alene med deg?
Du har noe veldig viktig å fortelle meg.
Jeg har noe veldig viktig å fortelle deg.
- Er det bra eller dårlig? - Det er en hemmelighet.
Så det er bra. Hva slags hemmelighet?
- En hemmelighet... - Snakk høyere! Jeg kan ikke høre noe.
- Mellom mann og kvinne. - Er det grisete, eller er det om kjærlighet?
Om kjærlighet. Men det er ikke alt.
En hemmelighet om kjærlighet, som ikke er kjærlighet.
Hva er det?
At jeg skal gifte meg med deg om én uke.
- Hva? - Jeg skal gifte meg med deg.
- Hva? - Jeg skal gifte meg med deg!
- Du skal gifte deg med meg? - Ja!
- Vi skal gifte oss? - Ja.
- Nei? - Jo.
- Nei! - Jo.
- Ja? - Ja.
- Nei. - Jo.
- Ja? - Nei.
- Skal vi gifte oss eller ikke? - Jeg vet ikke.
- Så det blir ja, da? - Ja!
- Nei! - Jo!
- Ja. - Nei.
Ja eller nei?
Selvsagt, jeg skal sende alt på landet.
Hva synes du, Jeanne?
Olympia vil bli lykkelig.
Jeg var der i går med Tom.
Hun setter i stand et familiemuseum.
Selvsagt sendte jeg ikke støvlene. Jeg beholder dem med meg.
Jeg får rare skjelvinger når jeg tar på dem.
Alle disse militæreffektene blir aldri gamle.
Da jeg var liten, virket den skikkelig tung
da Papa viste meg hvordan jeg skulle skyte.
Jeg beholder den her.
I en respektabel husholdning er det kjekt å ha våpen.
Du vet ikke engang hvordan du skal bruke det.
Det viktigste er å ha et. Det gjør inntrykk.
Du har virkelig beholdt alt etter Papa.
Hvem er det? Hans ordonnans?
Et fint eksemplar av en berber.
En sterk rase. Jeg prøvde å ansette dem som tjenere, men det var katastrofalt.
Jeg er glad jeg besluttet å sende alt på landet.
Alle tingene hans samlet seg opp.
Ikke bekymre deg. Du har snart all den plassen du trenger.
Hva betyr det?
Ikke noe.
Madame, oberstens kvinne,
Jeg kunngjører...
Hva? Hva?
På denne høytidelige dag...
Hva? Hvilken høytidelig dag?
Jeg skal gifte meg om én uke!
- Hva sa du? - Med Tom! Om én uke!
- Unnskyld meg? - Tom!
- Om én uke! - Hva om én uke?
Fem... to!
Gå inn i scenen! Vi filmer!
Så... Hva synes du om ekteskap?
- Ekteskap? - Ja.
Jeg ser det overalt. Hele tiden.
Hva mener du med overalt?
- På vegger. På bygninger. - Vegger og bygninger?
Ja, på reklamegjerder. Hva er det de selger?
Biler. Hermetisk kjøtt. Sigaretter.
Nei. Alle handler om unge par.
Før ekteskap, uten barn.
Så det samme paret, gift med barn.
I korthet, ekteskap.
Det perfekte, ideale, suksessfulle ekteskapet.
Det er ikke lenger bevaringen av kirken.
Mannen hadde byrder av ansvar, og kona maste.
Nå smiler brylluper i reklame!
De smiler. På plakater.
På plakater, selvsagt. Men hvorfor ikke ta en plakat seriøst?
Ekteskap... Pop-ekteskap!
Pop? Det er oppskriften.
For pop-ungdom, pop-ekteskap!
Men... hva om pop-ekteskapet ikke fungerer?
Da må du fikse det som du ville gjort med en bil.
Ektefellene er to arbeidere i overaller,
som lener seg over motoren for å reparere den.
Og ved utroskap, hva skjer med pop-ekteskapet?
I så tilfelle, er det tre eller fire arbeidere.
Hva med kjærlighet?
Er kjærlighet pop?
Nei. Det er det ikke. Kjærlighet er ikke pop.
Så hva er det?
Arbeiderne trekker seg tilbake til en hemmelig leilighet,
tar av overallene sine og blir menn og kvinner igjen.
Og elsker.
Du er vidunderlig.
Det er kjolen som gjør bruden.
Du er bedre enn Rita Hayworth.
Bedre enn Joan Crawford!
Bedre enn Kim Novak!
Bedre enn Lauren Bacall!
Bedre enn Ava Gardner
da hun var elskerinnen til Mickey Rooney!
Hva gjør du? Stopp! Stopp, men fortsett å filme!
Hvorfor filmer du ikke i regnet? Du er gal!
- Hvor er Jeanne? - Hun må ha stukket av.
Når? I regnet?
Tilgi meg!
Jeg ville forlate deg og kunne ikke.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke forlate deg, forstår du?
Vil du fremdeles ha meg?
Bang!
Å, det var en gang en gammel mann
Og han hadde en gammel purke...
Du er våt.
En rotte.
Bare en rotte.
Det er flere rotter enn mennesker i Paris.
- Jeg vil gå! - Vent, vent!
Vil du ha en bit først? Du kan ikke løpe mens du spiser.
Dette er slutten!
Dette er slutten, men jeg vil gjerne starte med hodet. Det er den beste delen.
Er du sikker på at du ikke vil ha noe?
Ok.
- Hva er i veien? Liker du ikke rotte? - Jeg vil dra!
Jeg kan elske i denne sengen lenger. Jeg kan ikke.
Det er forferdelig! Kvalmende!
Vel, vi kan knulle på radiatoren
eller stående på kaminhyllen.
Jeg må ha noe majones til denne. Den er veldig god med majones.
Jeg skal spare rasshølet til deg.
Rotte-rasshøl med majones!
Jeg vil dra herfra. Jeg vil dra.
Jeg orker ikke å være her lenger.
Ja, jeg går.
Jeg kommer ikke tilbake...
Aldri.
Quo vadis, baby?
Jeg glemte å si deg noe.
Jeg ble forelsket i noen.
Å, er det ikke vidunderlig?
Vet du hva, du må komme deg ut av disse våte fillene.
Jeg skal elske med ham!
Vel,
først må du ta et varmt bad.
For hvis du ikke gjør det, så kan du få lungebetennelse, ikke sant?
Og så vet du hva som skjer?
Du får lungebetennelse, og så vet du hva som skjer?
Du dør.
Og så, du vet hva som skjer når du dør?
Jeg får knulle med den døde rotta.
Jeg er forelsket.
Du er forelsket? Så deilig.
Jeg er forelsket.
Jeg er forelsket, forstår du?
Jeg er forelsket. Jeg er forelsket!
Du er gammel!
- Du begynner å bli fet. - Er det fett? Så slemt.
Halvparten av håret ditt er falt av,
og den andre halvdelen er nesten hvit.
Om ti år kan du spille fotball med brystene dine.
Hva synes du om det? Vet du hva jeg kommer til å gjøre?
Du kommer til å være i... rullestol!
Vel, kanskje.
Men, du vet...
Jeg kommer til å smile selvtilfreds og le hele veien til evigheten.
Så poetisk.
Men kanskje du kan vaske føttene mine før du går.
Ok.
Du vet, han og jeg, vi elsker.
Å, virkelig? Det er vidunderlig.
- Er han bra i senga? - Utmerket.
Du vet, du er en dust.
For den beste sexen du får er her i denne leiligheten.
Reis deg opp.
Han er full av mysterier.
Gi meg såpen.
Hør her, din dumme fugl.
Alle mysteriene du noensinne kommer til å kjenne er her i denne leiligheten.
Han er som alle andre... men samtidig annerledes.
Du mener som alle?
Ja, men... selv om han skremmer meg.
Selv om han skremmer meg.
Hva er han, din lokale hallik?
Han kunne vært. Han ser sånn ut.
Vet du hvorfor jeg elsker ham?
Jeg kan ikke vente.
Fordi han vet. Han vet hvordan han skal få meg til å elske ham.
Du vil at denne mannen du elsker skal beskytte og ta vare på deg.
Ja.
Du vil at denne gylne, skinnende, mektige krigeren
skal bygge et fort du kan gjemme deg i.
Så du aldri... aldri... må...
Slik at du aldri trenger å være redd.
Du trenger ikke føle deg ensom eller tom.
- Det er det du vil ha, ikke sant? - Ja.
- Du kommer aldri til å finne det. - Men jeg fant denne mannen.
Det vil ikke gå lang tid før han vil at du skal bygge et fort for ham
ut av puppene dine, av fitta di og håret ditt
og smilet ditt, og lukten din.
Og... og et sted hvor han kan føle seg komfortabel og trygg nok
slik at han kan tilbe foran sin egen pikks alter.
- Men jeg fant denne mannen! - Nei, du er alene.
Du er helt alene.
Du vil ikke fri deg for den følelsen av å være alene,
før du ser døden i ansiktet.
Det høres ut som pisseprat,
noe romantisk tull,
helt til du går rett opp i dødens rasshøl.
Rett opp i rassen... inntil du finner en fryktens livmor.
Og da... kanskje...
Kanskje du da vil klare å finne ham.
Men jeg fant denne mannen.
Han er deg! Du er den mannen!
Gi meg saksen.
- Hva? - Gi meg neglsaksen.
Nei. Jeg vil at du skal klippe
neglene på din høyre hånd, disse to.
Det var det.
Jeg vil at du skal putte fingrene dine opp i ræva mi.
Hva?
Putt fingrene dine opp i ræva mi, er du døv?
Kom igjen.
Jeg skal skaffe en gris
og jeg... Jeg skal få grisen til å knulle deg.
Jeg vil at grisen skal spy deg i ansiktet,
og jeg vil at du skal svelge spyet.
Vil du gjøre det for meg?
Ja.
Ja!
Jeg vil at grisen skal dø mens...
mens du knuller ham.
Så må du gå bak ham.
Jeg vil at du skal lukte de døende prompene til grisen.
Skal du gjøre det for meg?
Ja, og mer enn det!
Og verre!
Og verre enn før.
Du ser latterlig ut i den sminken.
Som en karikatur av en hore.
En anelse mamma i natten.
Jukse-Ophelia druknet i badekaret.
Jeg skulle ønske du kunne se deg selv. Du ville ledd.
Du er din mors mesterverk.
Herregud!
Det er for mange blomster på dette stedet. Jeg kan ikke puste.
Du vet på toppen av skapet?
I en eske, jeg fant alle dine...
Jeg fant alle dine godsaker.
Penner, nøkkelkjeder,
utenlandske penger, Nøkken-kondomer, alt.
Til og med en prestekrage.
Jeg visste ikke at du samlet på alle de småtingene som blir igjen.
Selv om mannen lever...
200 jævla år,
så kommer han aldri til å oppdage sin kones virkelige natur.
Jeg mener, jeg...
Jeg kan kanskje skjønne universet,
men...
jeg kommer aldri til å finne ut sannheten om deg. Aldri.
Jeg mener, hvem i helvete var du?
Husker du den dagen,
den første dagen jeg var der?
Jeg visste at jeg ikke kom i buksa på deg hvis jeg ikke sa...
Hva sa jeg?
Å, ja.
''Kan jeg få regningen? Jeg må dra.''
Husker du?
I går kveld...
Jeg slo av lyset hos mammaen din.
Hele stedet gikk amok.
Alle deres... gjester...
som du pleide å kalle dem...
Vel, jeg antar at det inkluderer meg, gjør det ikke?
Det inkluderer meg, gjør det ikke?
I fem år var jeg mer en gjest i dette jævla horehuset enn en ektemann.
Med privilegier, selvsagt.
Og så, for å hjelpe meg å forstå deg,
lot du meg arve Marcel.
Ektemannens dobbeltgjenger, hvis rom var identisk med vårt.
Og vet du hva?
Jeg hadde ikke engang mot til å spørre ham.
Jeg hadde ikke engang mot til å spørre om de samme numrene du og jeg gjorde,
var de samme numrene du gjorde med ham.
Vårt ekteskap var ikke noe annet enn et revehull for deg.
Og alt det tok deg å komme ut var en barberhøvel og et badekar fullt av vann.
Din billige, jævla gudsforlatte hore.
Jeg håper du råtner i helvete.
Du er verre enn den verste gategrisen noen kunne finne, og vet du hvorfor?
Vet du hvorfor? Fordi du løy.
Du løy for meg, og jeg stolte på deg. Du løy.
Du visste at du løy!
Kom igjen, fortell meg at du ikke løy.
Har du ikke noe å si om det?
Du klarer ikke å finne på noe, gjør du?
Kom igjen, fortell meg noe! Smil, din fitte!
Kom igjen, fortell... fortell meg noe søtt.
Smil til meg og si at jeg bare misforstod.
Kom igjen, si meg det.
Din grisepuler!
Dine faens, jævla grisepulende løgner.
Rosa,
jeg beklager...
Jeg kan bare ikke...
kan bare ikke holde ut...
å se de jævla tingene i ansiktet ditt.
Du hadde aldri på sminke.
Denne jævla dritten. Jeg skal ta dette bort fra munnen din.
Denne leppestiften...
Rosa... Herregud!
Jeg beklager.
Jeg vet ikke hvorfor du gjorde det.
Jeg ville gjort det også, hvis jeg visste hvordan.
Jeg vet bare ikke hvordan.
Jeg må... Jeg må finne en måte.
Er det noen der?
Hva?
Det var en lyd der inne!
Hva?
Greit, jeg...
Jeg kommer.
Jeg må dra.
Jeg må gå, kjære, baby. Noen roper på meg.
Er det noen der?
Ja. Jeg kommer.
Her er han. Raska på!
Våkne opp!
- Åpne opp! Åpne opp! - Det er fire om morgenen.
Jeg trenger rom fire en stund.
En halv time? Ja, det holder.
Ja, en halv time.
- Det er fullt. - Det er ikke sant.
Når det er fullt setter dere opp et skilt utenfor.
Jeg kjenner hotellet.
Jeg er lei av å krangle ute på gaten.
Ring eieren.
Hva venter du på? Eieren har aldri laget noe bråk.
Rosa og jeg er gamle venner.
Åpne opp.
Ikke lag noe trøbbel, ellers ringer jeg sjefen din.
Kom igjen, alt er i orden...
Du har vunnet. Han har dratt.
Jeg er lei meg.
Raska på! Han kan ikke være langt borte.
Få ham til å komme tilbake. Si at han ikke kan bare gå.
Å, kan du la være å fortelle henne at du fant meg?
Jeg er ikke interessert i henne lenger. Så du ansiktet hennes?
En gang i tiden tilfredsstilte kona mi meg.
Men nå har hun en hudsykdom. Det er som slangeskinn.
- Sett deg i min situasjon. - Kom. Kom med meg.
Men... la meg gå!
Du er gal!
Slipp meg! La meg gå!
Kom deg til helvete bort herfra!
Homse!
Nei!
Prøv å huske! Mannen fra femte etasje.
Han flyttet inn for noen få dager siden.
Jeg sa deg, jeg kjenner ikke noen.
De kommer og går. Mannen i femte, kvinnen i første.
Hva vet vel jeg?
Hvor tok de møblene? Det er tomt.
Hvor sender du posten hans? Gi meg adressen hans.
Jeg har den ikke.
Jeg kjenner ikke disse menneskene.
- Ikke engang navnet hans? - Ikke noe!
Jeg har funnet en leilighet til oss.
1, rue Jules Verne.
Ja. I Passy.
Kom raskt! Kommer du nå?
Vet du hvor det er?
Jeg venter på deg. Kom over.
Kom inn, det er åpent.
Liker du leiligheten vår?
Den er veldig lys.
Det er et lite rom også. Det er for lite for en dobbelseng.
Det ville passet for et barn.
Fidel. Det er et pent navn på en gutt.
Fidel, som i Castro.
Men jeg vil ha en jente også.
Rosa. Som i Rosa Luxemburg.
Mindre berømt, men som det.
Du vet,
jeg ville filme deg hver dag.
På morgenen, når du våkner opp.
På kvelden, når du sover.
Når du først smiler,
og jeg filmet ikke noe av det.
Her.
I dag er den siste filmedagen.
Filmen er ferdig.
Jeg liker ikke ting som blir ferdige, ting som ender.
Man må begynne noe annet med en gang.
Leiligheten er enorm!
- Hvor er du? - Jeg er her!
- Den er for stor! Vi går oss ville! - Slutt med det! Ikke begynn!
- Hvordan fant du denne leiligheten? - Ved en tilfeldighet.
- Vi skal forandre alt! - Alt!
Vi skal forandre skjebnens lodd.
Kom igjen, Jeanne. Ta av!
Fly bort, du er i himmelen!
Du stiger stadig, du er i himmelen!
Kom ned, stup ned, kom ned!
Ta tre svinger, og kom ned.
Jeanne, hva skjer? Det er en luftlomme.
Hva skjer?
Turbulensen er over.
Vi kan ikke leke som barn lenger, Jeanne.
- Vi er voksne. - Voksne? Det er forferdelig!
Ja. Det er forferdelig.
Hva gjør voksne?
Jeg vet ikke.
Vi må finne opp gester og ord.
For eksempel, voksne...
Men det er én ting jeg vet...
Voksne er rolige, seriøse,
logiske, balanserte, taktfaste.
Ja.
- Og... de tar seg av problemer. - Ja, ja. Ja, ja.
Du skjønner, Jeanne, denne leiligheten passer ikke til oss.
Denne leiligheten passer ikke til oss, Jeanne.
- Hvor skal du? - Lete etter en leilighet.
Hva slags leilighet?
En leilighet vi kan leve i.
Vi kan leve her.
Den er snuskete. Den lukter. Den gjør meg syk.
- Kommer du med meg? - Nei, nei.
Jeg må lukke vinduene og gi tilbake nøkkelen. Det er mye å gjøre.
Ok.
- Hadet. - Hadet.
Det er meg igjen.
Det er over. Det er over.
Det er over, og så begynner det igjen.
Hva begynner igjen? Jeg forstår ikke noe lenger.
Det er ikke noe å forstå. Vi forlot leiligheten.
Nå begynner vi igjen med kjærlighet og resten av det.
- Resten? - Ja, hør her.
Jeg er 45.
Jeg er enkemann. Jeg har et lite hotell, en liten rønne.
Men det er ikke helt et horehus.
Og... jeg levde på lykke og fromme, og jeg giftet meg.
Kona mi tok selvmord.
Men du vet, faen heller.
Jeg er... ingen pris.
Jeg fikk gonore da jeg var på Cuba i 1948,
og nå har jeg en prostata på størrelse med en Idaho-potet.
Men jeg er fremdeles et godt knull, selv om jeg ikke kan få barn.
La oss se.
Jeg vanker ingen steder. Jeg har ingen venner.
Jeg antar at hvis jeg ikke hadde møtt deg,
ville jeg antakeligvis gått for en hard stol og en hemoroide.
Vel, for å gjøre en lang kjedelig historie enda mer kjedelig,
jeg er fra en tid der en fyr som meg kunne stikke innom en kneipe som dette
og plukke opp en dame som deg... og kalle henne en bimbo.
Jeg er lei for å forstyrre,
men jeg ble så slått av din skjønnhet
at jeg ville by deg et glass champagne.
Er den stolen opptatt?
- Nei. - Får jeg?
Hvis du vil.
Kelner!
Du vet, tangoen er et ritual.
Forstår du ''ritual''?
Og du må se på bena til danserne.
Å, nei!
Du har ikke drukket champagnen din fordi den var varm.
Og så bestilte jeg en whisky til deg, og du har ikke drukket whiskyen din.
Kom igjen. Bare en slurk for pappa.
Så, hvis du elsker meg, drikker du alt.
Ok, jeg elsker deg.
Bravo!
Fortell meg om kona di.
La oss snakke om oss.
Ok.
Men dette stedet er så ynkelig.
Ja, men jeg er her, er jeg ikke?
Monsieur Maître d'Hôtel.
Dette er ganske ille.
Uansett, jeg elsker deg.
Og jeg vil leve med deg.
l ditt horehus?
I mitt horehus. Hva i helvete betyr det?
Hva slags forskjell gjør det
om jeg har et horehus eller et hotell eller et slott?
Jeg elsker deg. Hva slags rolle spiller det?
Juryen har valgt
de følgende beste parene.
Nummer 3!
7!
8... 9,
11... 12,
13... 14,
15... og 19!
Og nå, mine damer og herrer, lykke til med den siste tangoen!
Gi meg noe mer whisky.
Å, jeg trodde du ikke drakk.
Men jeg er tørst nå, og vil ha mer å drikke.
Greit. Jeg synes det er en god idé.
Vent litt.
Fordi du er skikkelig vakker. Vent litt.
Jeg beklager.
Jeg er veldig lei meg. Jeg mente ikke å søle drinken min.
La oss skåle
for vårt liv på hotellet.
Nei! Drit i alt det. Kom igjen!
Hei, hør her.
La oss skåle for livet vårt på landet.
Elsker du naturen? Det har du ikke fortalt meg.
Å, for he... Jeg er gutt av naturen.
Kan du ikke se meg med kuene og hønsedritt over hele meg?
Å, jo.
- Til huset med kuene. - Kuene.
Jeg skal være din ku også.
Og hør...
Jeg skal hente melk til deg to ganger om dagen.
- Hva med det? - Jeg hater landet.
- Du hater landet? - Jeg hater det!
Jeg foretrekker å gå til hotellet.
- Kom igjen, la oss gå... - Nei. La oss danse.
Kom igjen. Vil du ikke danse?
Vi kan begynne igjen.
Grensen er nådd! Hva er det du gjør?
Du må dra, sir.
Madame! Det er evig kjærlighet.
Gå til sirkuset hvis du vil se kjærlighet!
Kom igjen! Kom dere ut herfra!
Dere må dra.
Kyss meg, kjære.
Farvel, din søte fersken.
Jeg kunne danse for alltid. Å, hemoroiden min!
Min skjønnhet, sitt foran meg.
La meg lese deg og alltid huske deg som dette.
Garcon! Champagne!
Hvis musikk er kjærlighetens mat, fortsett å spille.
Hva er i veien med deg?
Det er over.
Hva er i veien med deg?
- Det er over! - Hva er over?
Vi skal aldri se hverandre igjen. Aldri!
Det er latterlig.
- Det er latterlig! - Det er ikke en spøk.
- Å, din skitne rotte! - Det er over.
Hør her, når noe er over, så begynner det igjen.
Jeg skal gifte meg!
Jeg drar bort.
Det er over.
Å, Herregud.
Det er ikke T-banestroppen, det er pikken min.
Det er over!
Herregud!
Vent litt!
Din dumme bimbo!
Faen! Vent litt. Faen ta!
Hei, idiot! Kom her!
Kom her!
Jeg skal ta deg!
Bimbo!
Stopp! Stopp!
Vent der!
Det er over.
Hei, ro deg!
Slutt! Vi er ferdige.
Gå bort! Gå bort! Gå bort!
Gå bort!
Jeg kan ikke vinne.
Kutt ut!
Jeg ringer politiet!
Jeg lukter hønsehuset.
Vel, faen, jeg står ikke i veien for deg.
Etter deg, mademoiselle!
Hadet så lenge, søster. Du er forresten lite pen.
Jeg gir faen i om jeg aldri ser deg igjen.
Faen.
Det er over!
Faen ta politiet.
Det er over!
Hør her, jeg vil snakke med deg.
Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Vær så snill, hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Å, nei!
Hjelp! Hjelp meg!
Hjelp!
Dette er dumt.
Det er tittelscenen, baby.
Vi går hele veien.
Det er litt gammelt,
men fullt av minner?
Hvordan liker du helten din?
Stekt på begge sider eller med plommen opp?
Du stakk gjennom Afrika og Asia.
og Indonesia.
Og nå har jeg funnet deg.
Og jeg elsker deg.
Jeg vil vite navnet ditt.
Jeanne.
Barna våre.
Barna våre...
vil huske.
Jeg vet ikke hvem han er.
Han fulgte etter meg i gaten.
Han prøvde å voldta meg. Han er gal.
Jeg vet ikke hva han kalles.
Jeg vet ikke hva han heter.
Jeg vet ikke hvem han er.
Han prøvde å voldta meg.
Jeg vet ikke.
Jeg kjenner ham ikke.
Jeg vet ikke hvem han er.
Han er gal.
Jeg vet ikke hva han heter.